![](http://4.bp.blogspot.com/_YuN9dIejl9g/SB3Q6cV_4GI/AAAAAAAAACM/Sh3Nxgp59Ck/s320/41gHUS6q2WL._AA240_.jpg)
Des de les homínides fins ara, les femelles ocultem als mascles quan ovulem: en la seua missió de perpetuar-se, els mascles practiquen, igual que les femelles, la promiscuïtat, però amb un interès diferent: les femelles volen el millor descendent, doncs saben de la seua limitació paridora; els mascles, en canvi, intenten, amb molts apariaments, garantir-se algun descendent, doncs saben de la competència en la fecundació.
Si la femella mantinguera, amb senyals exteriors, l’evidència del seu període d’ovulació, el mascle també sabria quan no està fecunda i deixaria de sentir interès per ella. D’haver concebut, la femella es trobaria llavors amb la difícil tasca de cuidar sola de la criatura. Però al desaparèixer l’evidència del zel, és a dir, ’aparentant’ estar sempre en període fèrtil, la femella obté del mascle, per a si mateixa, una atenció més sostinguda i, per a les criatures, un pare. (Beneficis de l'engany...) Això quant al mecanisme de fingiment. Quant a l’orgasme, ufff!, el tema és realment complex. Però anem a poc a poc...
Embolicada per la boira cultural, la funció biològica de l’orgasme femení intenta ser explicada per teories evolucionistes, adaptacionistes, genetistes i altres d’índole humanista. A pesar de les seues diferències de fons, comparteixen el principi que el clímax, en la dona, augmenta la fertilitat i, per tant, la possibilitat de fecundar-se: durant el cim orgàsmic, vagina i úter es contrauen i expandeixen rítmicament, ajudant a transportar el semen fins a l’úter, prop dels òvuls. Altres estudis realitzats mostren que les contraccions orgàsmiques actuen com "una porta" vaginal que es tanca per bloquejar el pas de l’esperma d’altres homes. En aquest cas, podem teoritzar que l’òvul tendirà a acollir a l’espermatozou de l’home que siga favorit de la dona, conscient o inconscientment.
Aquestes dades suggereixen que la dona afavoreix a l’esperma d’aquells homes que la fan arribar a l’orgasme i, sempre, sempre, creu-me, seran aquests homes els que preferisca, tant per a les seues relacions eròtiques duradores com per a les eventuals (follamics): prenyar-se és un mandat evolutiu, però passar-se-ho de conya també.
En aquest sentit, està documentat que les mamíferes estem dotades anatòmicament per a arribar a orgasmes amb el nostre misteriós clítoris. (També està documentada la incompetència masculina per a proporcionar-los.) És, doncs, fàcilment comprensible, que l’orgasme femení —o la seua absència— haja jugat un paper determinant en l’evolució de les nostres espècies.
I per a què fingir l’orgasme? Per sobreviure. Al llarg de l’evolució, els homes van tendir a dominar les fèmines gràcies a la seua major alçària i força física. Desapareguda la pista del zel, la violació es va convertir en pràctica masculina freqüent, doncs aparentment qualsevol moment era bo per intentar reproduir-se. I per a assegurar-se que anara el seu genoma el qual es perpetuara i no el d’un altre, els mascles dominants assassinaven a les criatures de les femelles i a altres mascles potencialment competidors.
Així, en aquest clima de brutalitat masculina, la disponibilitat sexual i el fingiment de l’orgasme van anar convertint-se en estratègies crucials per a la pervivència de l’espècie: fent-li creure al mascle indesitjable que era el favorit, les femelles van tindre una oportunitat de salvar el seu propi genoma i el del mascle que els agradava realment.
T'imagines que només hagueren pogut perpetuar-se assassins, violadors i amants pèssims? Gràcies a l’engany —i lògicament a la infidelitat— els genomes dels bons amants, que solen ser els homes atents, tendres i paternals, han pogut arribar fins a hui. Actualment també desenvolupem estratègies per a assolir els millors amants de la història, però aquesta informació pertany a la germanor femenina i no pense donar una pista ni morta.
16 comentaris:
Això s'apropa molt al comportament dels ximpazès. però també hi ha els bonobos, on les femelles tene un apper predominant i les pràctiques sexuals són similars a les de les comunes hippies dels 60.
Estic d'acord que ens semblem mès ala ximpazès, però també en tenim una mica de bonobos. Si més no alguns. ;)
Últimament havia sentit per la tele que l'orgasme femení era xiripa evolutiva -com la vida a la terra, vaja-. Tot i que això de les contraccions ha de tindre alguna utilitat biològica, si no, no s'explica. Hm...
Jo poso tata le meva habilitat i el meu bon fer per que aixo no pasi, pero fa uns dies a un altre bloc deian si els homes fingian orgasmes doncs be algun cop els homes tambe ho fan.
Osti tu, sí que ho feu complicat això! Deu haver-hi de tot, hehehe, però jo, entre llengua, mans i pardal, en garanteixo un mínim de 3o 4 per sessió...
pon un "estripanits" en tu vida!
i pensar que hi ha alguns que ni un per sesió....aiss
laura: que mal repartit està el món...
estripanits: quan vingues per València avisa!! xDD
striper: si, en conec algún cas d'homes que m'han explicat que han fingit. Sols criden i fan cara d'escorrer-se i es treuen el preservatiu ràpid perquè ella no se n'adone que està buit. xDD
Aixx, llàstima! Si ho arribo a saber abans... a mitjans d'abril vaig ser-hi per coses de la feina! Ja t'avisaré la propera volta, ok?
Per cert, t'he linkat, no et fa res, oi?
Hola. Soy un hombre. Soy mal amante y encima castellanoparlante. También he fingido orgasmos. Un poco, claro, un poco de teatro.
anònim: jo de tu me n'aniria a fer un curset accelerat a les Illes Cook.
Per a més info. pots llegir açò: http://lucreciadeborja.blogspot.com/2008/04/per-la-poleinitzaci-dels-valencians_27.html
Ciber besets
PD. Jo t'apartaria de la societat. Els mals amants no haurien de tindre drets.
m´ha fet molta gracia el comentari de l´estripanits jjaajajaj no s´ho creu ni ell jajaajaj. que em vingui a veure jajaajaj.
PD. i parlant en plata: la dona que digui que mai ha fingit un orgasme es que MENTEIX DESCARADAMENT.
la teoria que exposes em sembla fantàstica, en el sentit de pura fantasia.
Entenc que en determinades situacions fingir un orgasme és la manera més fàcil d'acabar un polvo mal pegat, tot i que jo opte per un recurs que els gais entenem a la primera:
- mira, no crec que em puga escórrer.
- ¿y eso?
- m'he fet una palla esta vesprada i ja no puc.
i el pitjor és que la majoria s'ho creuen.
animalets...
;)
siempre tuyo,
Rasoir.
aina:
Tu diràs quan et va bé...
Hola ... pase per aquí per la curiositat i per a capturar la imatge per al "blogs de la safor", em resulta molt interessant el teu blog...estaré per aquí sovint.. salutacions del browner
Segons la sexòloga del curs sobre Educació Sexual al que hi vaig, les dones poden fingir un orgasme, però al cap i a la fi l'home acaba notant-ho, perquè diu que a l'orgasme femení es produeixen unes contraccions a la vagina de no sé què...
( Disculpeu però jo amb dones tinc poca pràctica jeje )
Total, que la sexòloga va dir que un home pot notar amb una miqueta d'atenció si la doha fingeix o no.
Besets a tots.
josep.- això es ben bé mentida....bé, no el que diu la sexologa lo qual es ben cert. però la veritat es que les contraccions vaginals tb es poden fingir..
a mi personalment fingir no m´agrada però reconec que un cop o altre he fingit un orgasme.
salutacions
Una cosa si es cierta, los nenes no pueden fingir un orgasmo, o se corren o no te corren y ya fíjate, si ni se le pone dura.
Nunca fingi
Publica un comentari a l'entrada